Apámat 1967-ben mániás depresszióval diagnosztizálták.
Cambridge-ben sétálgatott álszakállban,
és John Harvard Jézusként mutatkozott be.
Amikor jobban lett, a bostoni köztelevízióban kapott állást.
Ott találkozott anyámmal. Odament, és lefotózta.
Első találkájukon körbevitte New Englanden,
és mindent elmondott neki az idegösszeroppanásairól.
Anyám nem bánta. Azt mondta, őrült időket élünk.
Az ismerőseik fele begolyózott.
Úgyhogy megházasodtak, és megszülettem én.
Aztán pedig a húgom.
Boldogok voltunk. Tudom, hogy ez nem ilyen egyszerű.
Sosem az.
- Apu! Iskolába kell mennünk! - Ma nem, ma ünneplünk!
- Mit? - Hogy kirúgtak.
Hogy érted? Csak most kaptad az állást!
Drágáim, nézzetek körül!
Gyertek ki a házból a gyönyörű világba!
- Mi lett az állásoddal? - Tipikus munkahelyi politika.
Ki tudja, ki ütött először.
A lényeg, hogy összeverekedtem a főnökömmel. Nem érdekes.
Keressünk gombákat, és csináljunk omlettet maminak.
Mami tudja, hogy kirúgtak?
Varázslatos!
Mami boldog lesz, hogy nem engedtelek el suliba.
Szálljatok be az autóba, lányok.
Maggie! Hová mész? Mit csinálsz?
- Minek a bőröndök? - Beszállás!
Maggie!
Nem vagyok mániás, jól vagyok! Csak elővettem a kenut.
Felevezünk Lincoln Parkba, begyűjtünk egy piknikre valót.
- Nincs túl hideg a piknikhez? - Maggie!
Férfi vagyok! A férfinek szabadság kell!
Ilyenek vagyunk, Maggie! Vadászunk és párosodunk!
Ez a dolgunk! Ezért vannak golyóink!
Ne féljetek, ne féljetek!
Minden rendben lesz!
Ne haragudj!
Ül a földön egy szál fürdőruhában.
Apa nagyon beteg. Nem önmaga.
Nagyon fázhat!
Nézzetek rám!
Erről nem mondhattok semmit a barátaitoknak vagy a tanároknak.
Tudjuk, hogy apa jó ember, és soha nem bántana minket,
de ezt másoknak nehéz elmagyarázni.
És ez nagyon szomorú.
Kedves apa, ma elmentünk az erdőbe, és elbúcsúztunk.
Maminak el kellett adnia az autót, de elmentünk fagyizni.
Utálom, hogy beköltözünk a városba.
Vaníliát kaptam csokiöntettel. Jó volt.
Mami azt mondja, vége a bohéméletnek, amit nem értek,
de azt hiszem, a pénzkeresésre vonatkozik.
- Sok szeretettel... - Faith Feather Stuart.
...Amelia Lavender Stuart.
Kicsik.
Sziasztok.
Nem akartok odamenni apához? Menjetek apához.
Kicsi.
Nagy kicsi.
Sokkal jobban vagyok.
- Tényleg? - Aha.
Olyan nagy a pocakod!
Ez az orvosság miatt van. Nem fáj, húzz be!
- De... - Rajta!
Üss bele! Jesszus!
- Oké. - Legyél óvatos!
Sose csináld, amikor Harry Houdini nem figyel,
mert így ölték meg.
- Szia, szépségem. - Hoztam neked virágot.
- Gyönyörű vagy! - Apa.
Mint az anyukád.
Segítsek?
Oké.
Hogy érzed magad?
- Remekül! - A múlt héten jobban néztél ki.
- Változtatnak az orvosságon? - Aha, kipróbáltak valami újat.
- Ez... le akarok ülni. - Oké.
- Otthon akarok lenni a családommal. - Oké.
- Ott leszel, apu! - Szeretlek!
- Szeretünk! - Én is szeretlek, apa!
- Köszönöm! - Én is szeretlek!
Hat héttel később
A tetőlámpák besütnek éjszaka az ablakunkon!
- Nem tudok aludni. - Teszünk rá függönyt.
Mami, ezek óriási biztonsági lámpák!
Mint a börtönökben.
Amelia, én is szerettem volna vidéken maradni,
de Sudburyben nincs jó munka.
- Itt se jó a munkád. - Találok jobbat.
- Miért nem lakhat velünk apa? - Utálom az átmeneti otthonban látogatni.
- Majdnem olyan rossz, mint a kórház. - Apa lábadozik.
Sokkal jobban főz, mint te.
Faith!
- Mi az? - Egy virág. Szép.
Apám itt lakik?
Hogy találtál ide? Egyenesen az iskolából jöttél?
- Szóval mit tervezel? - Mit tervezek?
Azt tervezem,
hogy elmegyek innen.
- Ez lesz az első. - Eddig jó!
Aztán szerzek egy állást és egy lakást.
És eljöhettek hozzám, és ott alhattok,
és csinálok palacsintát reggelire és vacsorára.
És aztán hazaköltözöm...
...hozzád, Faith-hez és mamihoz.
Már ha mami megengedi.
Mintha Lucy lennék, aki meglátogatja Mr. Tumnust.
Ennél kedvesebbet soha senki nem mondott nekem.
Mami szerint túl sokat iszol.
Ha abbahagynád az ivást, és szednéd a lítiumot,
mami hazaengedne.
Szerinted helyes, hogy mami mindent elmond neked?
Igen.
Legyünk inkább megint Lucy és Mr. Tumnus, jó?
- Ezek is. - Oké.
Keller Brothers!
Magát keresik. Nincs magánbeszélgetés!
Elnézést!
- Ez egy munkahely! - Oké, oké.
Ne haragudjon! Bocsánat!
- Halló? - Én vagyok.
Amelia eljött hozzám az átmeneti otthonba. Minden rendben.
Elviszem a lakásodba.
- Hogy került oda? - Gyalog.
Az iskolából?
Tudom. Szerintem találjunk neki egy terapeutát.
Rengeteget fejlődött.
- Fantasztikus! - Nagyon jó, édesem!
- Milyen a munkahelyed? - Ó, a munkahelyem...
Képtelenség az egész.
- Elfelejtettem a mosást. - Behozzuk!
Faithie!
- És tejszínes spenót. - Imádom a spenótot.
- A tejszínes dolgok finomak. - Sziasztok!
- Helló! - Helló!
- Ti a Lincolnba jártok? - Nem, a Peabodyba.
A Peabody a város legjobb iskolája!
Mi nem vagyunk a Peabody körzetében.
Ha itt laktok, a Lincolnba kellene járnotok,
ami 100%-osan borzalmas.
Hacsak nem szeretitek, hogy szétrúgják a hátsótokat.
- Én nem szeretem. - Senki sem szereti, szivi.
De mi a Peabodyba járunk.
Nem érted? Ez illegális és igazságtalan!
Egyáltalán nem igazságos. Börtönben fogjátok végezni.
Viszlát!
És ha megkérdezik, hol lakom? Nem akarok hazudni!
A Peabody a város legjobb állami iskolája.
- Nem érdekel! Nem akarok hazudni! - Nem hazudsz.
- Mami hazudik. - Nem akarok a Lincolnba járni!
- Azt mondták, összevernek minket. - Ne törődj vele!
- Megtanítalak verekedni! - És ha a tanár megtudja?
Miss Hendricks szeret. Te vagy a legjobb diákja.
Azt mondták, ott szétrúgják a hátsónkat!
- Nem rúgják... - Mi? Te rúgod szét az övéket!
Ha annyira akarod, hogy a Peabodyba járjunk,
miért nem költöztünk a Peabody körzetébe?
Mert nem engedhetjük meg magunknak.
Örülhetünk hogy van ez a lakásunk!
- De apa családja olyan gazdag! - Igen, de nekünk nincs pénzünk.
Mindennap elküldöm valahová az életrajzomat, de semmi.
Elment az utolsó 12 dollárunk.
Szegények vagytok, és még rossz iskolázást is akartok?
Ki kér repetát?
Köszönjük a vacsorát, Cam!
Ilyen lehetne minden este.
Az szép lenne, de nekem férj kell, nem feleség.
Szeretnék férj lenni, de a feleségem nem hagyja.
A feleséged hagyna, ha lehetővé tennéd neki,
- hogy csak feleséged legyen. - Én szeretném, ha az lenne,
de ő férj akar lenni, és feleséget csinál belőlem!
HARVARD BUSINESS SCHOOL Jelentkezési lap
Wharton MBA-program, Üzleti Iskola
BELÉPNI TILOS
Mit mondott?
Azt, hogy nem lakunk a Peabody körzetében,
ezért Faithnek és neked a Lincolnba kell járnotok.
- Ne haragudj, mami! - Dehogy, szívem!
Kérlek, ne sírj! És ne kérj bocsánatot.
Megkérdezte, hol lakunk. Nem tudtam, mit mondjak.
Tudom, tudom. Nem csináltál semmi rosszat.
Sosem akartam, hogy hazudj.
Azt mondta, hogy illegális!
Tudom, csak...
Nem gondoltam végig.
Azt akartam, hogy a legjobb iskolába járjatok.
Mi lesz, ha Faithet megverik miattam?
Nem fogják megverni. Faith harap.
Hálózsákok, pizsamák, plüssállatok, könyvek,
váltás ruhák, mit felejtettem el?
- Fogkeféket. - Vettem fogkeféket.
Ott tarthatják a lakásomban. Találtam kartondobozokat.
Csináltam belőlük ágyat. Imádni fogják.
Nagyon izgatottak! Kérsz teát?
Igen. És napközben oldalukra állíthatják őket,
- és bábszínházazhatnak bennük. - Jól fogtok szórakozni.
- Kérsz pirítóst? - Köszönöm.
Most, hogy van lakásom,
bármikor eljöhetek a gyerekekért,
- és nálam alhatnak. - Köszönöm.
Neked is van hely.
Viccelek!
Majd ha eljön az ideje.
Jó ez a tea. Cam?
Felvettek az üzleti iskolába.
Maggie Stuart, nem vagy te akárki!
Bár bennem lenne ennyi burzsoá elszántság.
Ösztöndíj a Columbiára.
A lányokat nem viheted New Yorkba!
Persze hogy nem. Garzont bérelni sincs pénzem!
És a lányok?
A következőt javaslom:
Ha végigtanulom a nyarat, 18 hónap alatt lediplomázok.
Jenny anyjától bérelhetek egy nagyon kis szobát.
Én elmegyek New Yorkba, te beköltözöl ide,
és vigyázol a lányokra.
- Én? - Igen, te.
Hiányzanak neked. És te is hiányzol nekik, Cam.
Lediplomázok 18 hónap alatt,
visszajövök Bostonba, szerzek állást, és visszaköltözöm.
- De hiszen... Igen. - Igen.
- Tudom, sokat kérek. - Nem.
De...
Az orvos is mondta...
Nekem is jót tenne egy cél...
Egy rutin! Ezt mondta az orvos. Az kell neked.
Igen, igen, egy rutin!
- Ételt tenni az asztalra. - Igen.
Iskolába vinni őket reggel, lefektetni minden este.
Fogmosás, fésülködés naponta kétszer.
A mosás.
Te jó ég, de sok rutin!
Cam, ez sok.
De egyre jobban gyűlik az adósságunk.
Valamit tennem kell.
- Érted? - Igazad van.
Az új iskola olyan, mint egy javítóintézet.
Kemény hely.
És mi jó iskolákba jártunk, zongoraórákra.
Sose jártam órára.
De vívni tanultál, síelni, sakkozni!
Sose jártam. A családom tanított.
A lényeg, hogy mi a legjobb oktatást kaptuk,
- és ezt szeretném a gyerekeknek. - Én is,
- de 18 hónap az rengeteg rutin! - Menni fog.
És minden hétvégén jövök segíteni.
- Minden hétvégén? - Minden hétvégén.
- És velünk fogsz lakni? - Hát persze!
Újra család leszünk?
Igen.
A fiunk érdekében ezt meg kell akadályoznunk.
- Túl nagy feladat neki. - Megoldja.
Az orvos szerint több felelősség kell.
Férfi vagy. Ha menne is,
- miért akarnád? - Ne erőltesd túl magad!
Dr. Wendell szerint...
...Cam nagyon jól felépült az idegösszeroppanásból,
és szerinte menni fog neki.
Ez a feminizmussal függ össze?
Szegénységben élünk. A lányok borzasztó iskolába járnak.
A gyerekeink a legjobb iskolákba jártak. Hiába.
- Csodálatos gyerekeink vannak. - Az biztos,
de nem állnak meg a lábukon!
Ne felejtsd el, Murray, hogy mi sem.
Nagyszerű, amit Maggie tesz.
Egyetértek. Dicséretes!
Nincs ezüstünk vagy kristályunk, amit eladhatnánk?
- Az még a vacsorára sem lenne elég. - Nem, nem, nem,
Maggie Stuart, nem hagyhatod el a családodat!
Nincs más választásom, Pauline. Nincs pénzünk.
- Ez az... és ez mi? - Már 45 perce csináljuk.
Ha ezt ide teszed, több hely marad minden másnak.
Miért rendez át mindent, amikor már jó volt?
- Indulnunk kell. Itt a csúcsforgalom. - Tudom.
Csak elbúcsúzom a lányoktól. Ne haragudj, Peter.
Ne légy gonosz.
Nyugodj meg, édesem.
- Ki ez a mulya alak? - Carol Webber unokaöccse.
Visszaköltözik New Yorkba az anyjához.
- És te vezetsz? - Jobb úgy.
Gyere! Csinálj egy képet!
- Hé! - Gyerünk, Cam!
Mami szeret titeket.
- Lesz valami... - Gyere!
...ami emlékeztet mamira.
Faithie, hallgass mamira!
- Mindenki mosolyogjon! - Hé!
Vigyázz, hogy a nővéred fésülködjön.
Búcsúzol a lányaidtól. És ez a kőszívű bunkó dudál?
Rendben.
Tudom. Köszönöm. Ez óriási. Köszönöm.
Szívesen.
Kár, hogy úgy öltöztem, mint egy nagy zöld bogár.
Menj. Komolyan. Mielőtt szétverem ezt a pasit.
- Tessék. Köszönöm. - Köszönöm.
- Lányok. - Tudom, tudom, tudom.
Búcsúzzatok el anyátoktól.
Gyere, drágám.
- Ez a feleségem. Szeretünk! - És én titeket.
- Szeretünk! - Sziasztok!
Szia!
- A bátyám ebben szeretkezett tegnap. - Jó ég!
Gyakran kell majd megállnunk. Nagyon kicsi a hólyagom.
Maggie! Maggie!
Menj a Wilbur Cross Parkwayen!
- Ahol Tomékhoz mentünk. - Cam!
- Linda esküvőjére. - Mi?
Emlékszel, Maggie?
Tom és Linda esküvője. Féltünk, hogy elkésünk,
kis utakon mentünk, és időben odaértünk?
- Wilbur Cross Parkway. - Nem emlékszem.
New Havennél. Hé! Megöllek!
New Havennél átvágsz a 34-esen nyugat felé a Wilbur Crossra.
- Oké. - Az lesz később a Merritt Parkway.
- Oké. Oké! - Elkerülöd Bridgeportot.
- És a fák kétszer zöldebbek! - Szia!
- Szeretlek! - Ki volt az?
Elmehetnénk moziba.
Kimehetünk a Plum-szigetre tengeri üveget keresni.
Elmehetünk a Szépművészetibe megnézni ükapa portréját.
Miért van a portréja a múzeumban?
Mert egy nagyon fontos művész, John Singer Sargent festette.
- Miért? - "Miért?"
Nem tudod, kik vagyunk?
Itt nőtt fel Gaga dédanyátok.
- Az egész házban? - Az egészben.
Ez Beacon Hill legnagyobb villája.
Bulfinch, a híres építész tervezte.
Hogyan lettek ilyen gazdagok?
A vasútból.
Az ükapátok volt a leggazdagabb ember Bostonban.
Akkor miért vagyunk csórók?
Az összes pénzt betették egy alapba.
Senki sem nyúlhat hozzá.
Kivéve a dédanyátokat.
Ő dönti el, kinek mit ad.
Nehéz elmagyarázni.
- Akarjátok látni belülről? - Szabad?
Nem lehet csak úgy bekopogni!
Ez Boston, édesem! Itt gyakorlatilag elvárják!
Az ükanyátok és ükapátok...
...vendégül látták az angol királyi párt.
Ennél az asztalnál az angol királynő torkán megakadt...
...egy csirkecsont.
- Mr. Fabrini mindjárt jön. - Köszönöm.
Az emeleten van a bálterem,
ahol pompás bálokat rendeztek...
- Segíthetek? - Helló! Cam Stuart vagyok.
A dédanyám itt nőtt fel,
- és meg akartam mutatni a lányoknak. - Sajnálom.
Ez a házam. Nem tartok idegenvezetést.
Mr. Fabrini, ez a ház a családomé volt öt generáción át.
Az ükapám itt született 1832-ben.
És az ükapja megmutatta mindenkinek, aki erre járt?
Hogyne. Különösen, ha a hozzá fűződő kapcsolatuk...
...öt generációra ment vissza.
- Akkor ő nálamnál jobb ember volt. - "Nálam" jobb ember!
Ön nyilván nem ura az érzelmeinek,
hát visszatérek máskor, hogy megmutassam a lányaimnak,
amit nyilván joguk lenne látni. Persze, Mr. Fabrini.
- Ez olyan kínos volt! - Ne zavartasd magad!
Neki kellene szégyellnie magát.
Neked kellene szégyellned magad!
Nekem? Nekem aztán nem! Ez egy barom!
Te vagy a barom!
Azt akarjuk, hogy gyere haza.
12 nap múlva otthon leszek.
Most gyere!
Tudom, hogy nem könnyű!
Miért nem jössz pénteken?
Azt mondtad, minden hétvégén hazajössz.
Ezt mondtad!
Tudom, de be kell iratkozni, és orientáció lesz.
Jövő hétvége nincs olyan messze. Szeretlek.
- Én is. - Mi is.
Sziasztok, lányok!
Apa! Apa! Apa!
Apa, ébredj! Ébredj fel!
Apa! Elaludtunk!
Elkésünk az iskolából!
Gyorsan! Amelia, ne felejtsd a hátizsákodat!
Lekéssük a liftet!
Várjon!
- Jó reggelt! Köszönöm. - Hogyne.
Maggie barátja.
- Cam. - Becca. Kyle anyja.
Nagyon örvendek. Amelia, gyerünk már!
- Utálok késni. - Ne aggódj, nem késünk.
Reggelizz. A legfontosabb étkezés.
- Amelia, gyere már! - Meg kell mondjam,
a volt férjem nem tette volna meg, amit ön. Nagyon modern.
- Igen? - De mennyire!
Legtöbb férj megalázónak érezné,
ha a felesége keresné a kenyeret.
Köszönöm.
Oké, gyerünk! Elkéstek!
Imádlak!
Eljöjjek értetek?
- Ne! - Ne!
- Háromra itt leszek! - Ne!
Mi...
Mi az ördög?
Hol voltál? Azt mondtad, háromra értünk jössz!
Nem indult el az autó.
Meg akarjátok tanulni a Ford karburátor javítását?
Két csavarhúzó kell hozzá. Csináljátok együtt.
- Nem. - Nem igazán.
Csak ne legyetek tehetetlenek.
Amint megjavítom az autót, elmegyünk Mexikóba.
- Ki az? - Ruth Ann.
- Kérlek, ne mutatkozz be! - Miért ne?
Mert túl sokat beszélsz.
Barátságos vagyok. Nem akarsz ismerkedni?
Másokkal élünk a világban.
- Cam Stuart vagyok. - Igen, Maggie említette.
Üdv Wieland Manorban. Ruth Ann McKay.
- Szervusztok! - Csókolom!
- Segíthetünk a csomagokkal? - Komolyan?
Álljon félre, Ruth Ann.
Látjátok, lányok? Egy kis kedvesség sokat számít.
Ennyi az egész.
Ezt majd én.
- Helló! Cam Stuart. - Helló!
- Helló! Cam Stuart. Új lakó. - Ez ki volt?
Cam Stuart! Új lakó vagyok.
- 32-es lakás. - Isten hozta!
Itt is vagyunk.
Segítsünk elrakni?
Nem, jó lesz ez így. Csak letesszük ide.
Biztos? Szívesen segítünk.
Nem, eleget segítettek. Köszönöm.
Segítsek valamit elmozdítani? Egy íróasztalt, bármit?
Nem, az íróasztalom jó helyen van.
Az átrendezés felfrissíti a teret.
Nem. Köszönöm. Vacsorát kell főznöm. Ha megengedi.
Persze. Felvágjam a hagymát?
Ma nem használok hagymát.
- Mi bajod van? - Miért?
Az orrodra vágta az ajtót!
- Azt mondta, főzni akar. - Tőled akart megszabadulni.
- Miért? Csak jó szomszéd vagyok. - Idegesítő szomszéd vagy.
Aki meglát, rohan előled.
Nem, felém fognak rohanni, mert megmutatom nekik,
hogy hajlandó vagyok nehéz bútorokat mozgatni,
kiüríteni egy raktárt vagy kivinni őket a reptérre.
Mert jó szomszéd vagyok. Ez hülyeség!
Nem tudtok semmit!
Ezt a receptet...
...egy norvég gőzhajón tanultam az Amazonason.
Az mikor volt?
Azután, hogy kirúgtak Harvardról.
Azt hittem, Exeterből rúgtak ki.
Mindkettőből kirúgtak, de egészen más okból.
Útban a gazdaságtan vizsgára...
...dudaszót hallottam, és követtem egy térre,
ahol egy utcai zenész skót balladákat játszott.
Kint volt a kalapja, az arra járók pénzt dobáltak bele.
Gondoltam: "Milyen jó ötlet!"
Leültem mellé, kitettem a kalapomat,
és rázendítettem a legjobb skót kiejtésemmel.
Minden szót tudtam, de azt mondta, tűnjek el!
Nem kért rá, hogy énekelj, és nem akart osztozni a pénzen.
Pontosan! Szó szót követett,
és a szemét rám vetette magát. A nyeszlett kis szemét!
És összeverekedtünk a duda tetején,
és úgy felizgultam, hogy beszartam.
Mondanom sem kell, nem jutottam el a vizsgára.
Kirúgtak, mert elmaradt egy vizsgád?
Nem. A következő félévben 75 kurzusra iratkoztam be,
és ekkor döntöttek úgy, hogy nem vagyok a Harvardra való.
Jézusom!
Lányok?
Elmegyek néhány órára.
Pihenjétek ki magatokat!
Itt leszek éjfél előtt vagy utána.
Szép álmokat!
Basszus!
- Vedd le a láncot! - Hol voltál?
Vedd le a rohadt láncot!
Felébredtünk, és nem voltál itt. Faith nagyon megijedt.
Ne használd a láncot.
Ha valaki nagyon be akar jönni,
ez a vékony lánc nem fogja megállítani.
- Téged megállított. - Én nem akartam nagyon bejönni.
Mami van a telefonnál.
Kösz. Nagyon köszönöm.
Halló?
Minden rendben, Maggie. Senkinek sem lett semmi baja.
Mondtam nekik, hogy elmegyek, de aludtak.
Mit tegyek, ébresszem fel őket, valahányszor elmegyek?
Mami megtudja, hogy rosszul csinálja.
Részeg!
Gondolod, jó az, ha ezt mami megtudja?
A Phoenixben voltam,
- megittam valamit a haverommal. - Hamarabb hazajön.
Igen, Maggie.
"Lítium."
- Rendben. - Segíts kinyitni.
Lányok, pénteken jön mami,
szépítsük ki a lakást!
- Pakold ki a dobozokat! - Azt kérem, segítsetek.
- A tieid. - Nem tudjuk, mit kezdjünk velük.
- Mi sem kérjük, hogy nálunk takaríts! - A francba!
Legyen egy rohadt jó napotok!
Ó, a rohadt életbe! Most mi van?
A francba!
Szervusz, barátom!
Apa!
Jól néz ki, ugye?
- Gyönyörű! - Imádjuk!
Oda ne nézzetek be!
Az egy machete?
Na és?
Hitler! Csak egy golyója volt
Goering Kettő, de apró volt
Himmler egyik se stimmel
És Josef Goebbelsnek Semmi
sehol
- Mik ezek a polcok? - Apa építette.
- Csak polcok. - De minden rajtuk van.
- Nem a padlón. - Igen.
Amikor megismerted apát a tévénél, akkor is ilyen volt?
Mulatságos volt, és megértő.
Mindent tudott a természetről.
És volt állása, ami jót tett neki.
Kiváló világítástervező volt.
De végül túl nagy volt a nyomás.
És nem tudtam...
Nem tudtam, milyen a mániás depresszió.
És persze a 60-as években mindenkinek idegösszeroppanása volt.
Ezért nem értettem meg, milyen komoly volt a helyzet.
Biztosan sajnálod, hogy hozzámentél.
Nem.
Soha.
Nehéz volt eljönni.
De nagyon örülök, hogy itt vagyok.
Szerintem pont erre volt szükséged.
Szerintem ez csodás lesz mindenkinek.
Projekt folyamatban! Ne rendezd át!
Folyamatban! Ne mozdítsd el!
NE ÉRJ HOZZÁ! Ragasztó szárad!
Vigyázat!!! Olajos lánc!
HAGYD ITT! KÉSŐBB JÁTSZUNK VELE!
- Apa! - Ez történik,
amikor két hétig nem fésülködsz!
Apa, ha nem mosogatsz, akkor én fogok.
Oké.
- Fáj! - Sajnálom.
- Majd én! - Helyes! Csináld te!
Hol vannak a spongyák?
- Mi baj van azzal a spongyával? - Büdös.
Mert valaki otthagyta a mosogatóvízben.
Folyton mondom,
öblítsétek és csavarjátok ki, ha végeztetek vele.
Legalább ötéves! Undorító!
Nem dobunk ki használható dolgokat.
- Te semmit sem dobsz ki! - Az egy jó spongya.
- Hosszú élet áll előtte. - Rendben! Akkor mosogass te!
Rendben! Elmosogatok!
Ezzel a spongyával!
Ne beszéljünk erről többet.
Miért vagyunk ennyire ingerlékenyek?
Cam?
Vesztettünk egy kicsit a lendületből, de visszaszerezzük.
Vettem egy új spongyát.
Tökéletes munkát találtunk apának.
Palacsintás kocsi a Harvard Square-en, mint Párizsban.
Isteni palacsintát sütsz.
Igen, és imádom amikor januárban lefagy a seggem az utcán fillérekért.
- Én csokis-kókuszosat kérek. - Az van!
Ott van az étlapon!
És a ház tele van egyedülálló anyákkal,
akik folyton ránéznek egymásra,
vagy összejönnek kávéra,
de megkérdezik egyszer is, én hogy vagyok?
Meghívnak egyszer is kávéra?
Két napja bor- és sajtpartit tartottak.
- Sajnálom... - Ne.
- Nem kellene nevetnem. - Mi az? Ez van.
Nevetséges az egész.
- Vicces. - Szánalmas vagyok.
- Nyafogok. - Dehogy.
Biztos ezért nem hívnak.
Futnak, ha meglátnak.
Dehogy. Csak nem bíznak a férfiakban.
Különösen ha házasok, gyerekekkel.
De én nem vagyok egészen házas, igaz?
Család vagyunk, nem?
- Maggie. - Mi van?
Tényleg ez lesz?
Hazajössz minden hétvégén, és beköltözöl a kanapéra?
- Egyelőre. - Maggie.
Tessék?
Az idegösszeroppanásom előtt szeretkeztünk utoljára.
- Belehalok! - Cam!
Te is belehalsz, csak még nem jöttél rá.
- Cam, csak... - Maggie!
Essünk túl ezen a fázison, jó?
Essünk túl rajta, és meglátjuk.
- És akkor mi lesz? - Nem tu...
Mi lesz a vége? Visszaköltözöl?
- Nem tudom. - Mi lesz velünk?
- És én hová megyek? - Nem tudom.
Csak azt tudom, hogy hosszú, folyamatos munkára lesz szükség.
Nagyon szexis válasz.
Nagyon őszinte válasz.
Szóval ez egy nagy teszt?
Ne mondj ilyet. Gyűlölöd a teszteket.
Hacsak nem ebből kell levizsgázni.
Tél
Kevés a hűtőfolyadék.
Lehet, hogy új gumik kellenek.
Beragad a zár.
- Nincs padló! - De baró jó a motor!
Nincs padló, és kirohadt a tető.
Két kisgyerekem van. Ez veszélyes!
Mit szól 300 dollárhoz készpénzben?
A kombi a magáé.
Apa, Amelia sír!
Te mindig sírsz!
Már nem. Megfogadtam, hogy soha többé nem sírok.
Mi a baj, édesem?
Mi lesz a kombival?
Senkinek sem kell majd.
Nem azért sírsz, mert szar ez az autó?
Az az autó is szar volt.
Beszéljetek hangosan.
A dédanyátok 1888-ban született.
Ebéd után javaslok egy játszma rablórömit.
- Juhé! - Nem mondjuk, hogy "juhé", drágám.
Azt mondjuk: "Igen."
Köszönöm. Az anyjuk is ezen csatázik.
- És hogy van az anyjuk? - Nagyon jól.
Haza jön minden hétvégén,
de most New Yorkban maradt, mert készül a vizsgákra.
De megvagyunk. Igaz, lányok?
A.J., kérem, mondja meg Bettynek, hogy isteni a sült.
Igenis, uram.
Lányok, nem találjátok furcsának, hogy anyátok New Yorkban van?
Jobb karriert akar.
Mami szerint a nők mindenre képesek.
Nagyon törekvő, igaz?
Mi inkább "harcos"-nak mondanánk.
Megyek javítani az autót.
A lányok azt mondják, nincs padlója.
Nem volt. Ezeket a konyhában találtam.
- Betty nekem adta őket. - Sütőlapok?
Rálépni nem szabad,
de kint tartja a hideget és a latyakot.
Cam, olyan büszke vagyok rád,
hogy egymagad viseled gondját ezeknek a bájos kislányoknak!
Köszönöm, Gaga.
Mostanában a Lincolnt használom.
Neked adom a Bentleyt.
A Bentleyt?
Étkezőasztalok vannak benne! Vacsorázhatunk az autóban?
Működik az ablak! Van padlója!
Olyan jó szaga van!
Gaga, egy nyomornegyedben lakunk.
Tudom, én fizetem a lakbéreteket.
- És nagyon hálásak vagyunk érte. - Semmiség. Fillérekbe kerül.
Az a lényeg, hogy nincs pénzem karbantartani a Bentleyt.
Nem tudom megtölteni a tankot.
Ha benzinpénzt kérsz tőlem...
Nem, Gaga, nem kérek benzinpénzt.
A lányok kitűnő tanulók.
És jelenlegi iskolájukban nem tudnak fejlődni.
Ha tényleg akarsz segíteni,
egy magániskolában szárnyalnának.
Nem hiszem, hogy ez jóra tanítaná a lányokat.
Nem gondolod?
Nyilván nem.
Sajnálom, hogy nem fogadtam el a Bentleyt.
Nem volt értelme.
Tudom, hogy csalódottak vagytok.
El kellett volna fogadni, eladni és venni egy palacsintás kocsit,
- hogy ne legyünk ilyen szegények. - A palacsinta finom,
de nem egy aranybánya, különösen nem a recesszió idején.
Akkor eladhattuk volna, és lenne pénzünk!
Gaga nem engedte volna meg.
- Neked adta! - Ez nem így működik!
Nehéz elmagyarázni.
Ez volt az egyetlen lehetőségünk, hogy irigyeljenek valamiért.
Minket senki sem irigyel!
- Apa elképesztő dolgot csinált! - Igen?
Mit gondolsz, mennyit fizettem ezért a parkolóhelyért?
- Te jó isten! - Egy fillért sem!
Megéri az árát.
Van egy meglepetésünk!
Ez Jock! A kutyánk!
- Apa szerezte nekünk! - Amelia nevezte el!
Oké... Miért viselkedik így?
Rosszul bántak vele,
és ideges lesz, ha apa magára hagyja.
Mert szereti apát! Mert apa megmentette!
Dolgozunk rajta.
És ez egy új autó?
Az előző tulajdonos rosszul bánt vele, de apa megmentette.
- Ki a jó kutya? - Jock!
- Várj! Várjatok, lányok!
- Jock, ne! - Jock! Állj meg!
- Jock! Gyere vissza! - Gyere vissza!
Ne kapd be!
Ez az! Gyerünk, gyerünk!
Lepattant!
Törj előre! Mintha élnél!
Igen!
Az a két lány nem a mi házunkban lakik?
- Igen, de nagyon gonoszok. - Gonoszok?
Rózsaszín egyensapkát viselnek!
Mennyire lehetnek gonoszok?
Hé! Kislányok! Kisfiú!
Gyertek! Kosárlabdázzatok velünk.
Gonoszok?
Rajta!
Ez az, Amelia! Ne hagyd érvényesülni!
Amelia, nyúlj bele!
Fel a kezekkel, Amelia!
- Ez az! Pacsit! - Nagyon jó!
Kedves srácok. Hívjuk meg őket.
- Nem! - Inkább meghalok,
mint meghívjak bárkit a szemétdombunkra!
A lelkembe tipornak.
Tavasz
Megjöttünk Mi vagyunk a kalózok
Súrolhatjátok a fedélzetet
Megjöttünk Mi vagyunk a kalózok
Faith, Faith maci,
kérlek, rakd el a holmidat az asztalról!
Dolgom van.
Vacsorázni fogunk.
Jó lenne, ha le tudnánk ülni valahová enni.
- Később. - Vár a korbács
Korbács, korbács Korbács
- Most! - Itt vagyunk
Most! Most!
Olyan gonosz vagy! Nem vagyok a szolgád!
Nem! Én vagyok a szolga, az istenit!
Mást se csinálok, csak főzök, takarítok,
ide-oda szállítalak, és teljesítem minden kívánságotokat!
És úgy bántok velem, mint egy cseléddel!
El kell mennem!
Jock, ne ugass! Ne ugass!
Nem! Nincs bébiszitterünk!
Nem kell bébiszitter!
De éjjel van. Félni fogunk! Faith megijed!
Akkor edződjetek meg! Mitől féltek?
- Farkasoktól? Vámpíroktól? - Erőszakolóktól!
Erőszakolóktól? Ha egy erőszakoló kopog, ne engedjétek be!
És ha betör? Azt teszik!
- Rúgjátok tökön! - Ne!
El kell mennem! Nem bírom tovább!
Felnőttekkel akarok lenni, nem parancsolgató kölykökkel!
El a kezekkel a lábamról!
Csak...
Helló, Cam. Felfelé?
Gondolom.
Segítsek hajtogatni?
Valamit a mosodában felejtettem.
Látjátok? A lánc semmit sem ér.
Csak hamis biztonságérzetet ad,
és pont arra nincs szükségetek. Bocs, ha megijesztettelek.
Bátrabbak leszünk, apa! Legközelebb bátrabbak leszünk.
Ágyba veletek! Majd én feltakarítok.
Az a zár szart se ért!
Milyen értelemben erőművész ön?
A Ripley társulatban...
...hat mutatványom volt.
Hat férfi fojtogatott.
Egyetlen ökölcsapással átvertem 40-50 szöget egy deszkán.
Két centis köteleket szakítottam el.
Elhúztam egy 14-tonnás tűzoltóautót a fogammal.
Jöjjön és fojtson meg bármelyik hat férfi.
Feljönne a közönségből hat férfi,
hogy megfojtsa ezt a pasast?
Továbbra is előadja ezeket a mutatványokat? Úgy értem...
Nyár
Mi történt az autóval?
Nem mondtam? Kigyulladt.
Cigaretta = Halál
A TISZTIORVOS SZERINT: MEG FOGSZ HALNI!!!
Napi két doboz tíz évet elkoboz
EGY HALOTT DOHÁNYOS TÜDEJE
Depressziós vagyok.
Hát persze. Megszökött a kutyád.
A családod épp annyi pénzt ad,
ami szűkösen elég. Idegesítő vagy.
Kihagytad az aranyeremet.
- Hová mész? - Találkozom Kimékkel.
- Jöhetek én is? - Oké.
- Jöhetek én is? - Nem!
- A barátainkkal játszunk! - Miért nem jönnek ide?
- Erre a szemétdombra? - Ne mondd ezt folyton!
Nem játszhatsz gyerekekkel! Furcsa lenne.
Mindenki élje a saját életét.
Hogyan lehetne saját életem,
amikor miattatok nem csinálhatok semmit?
Rendben! A piknikasztaloknál leszünk!
A Halál kártya.
Meg fogok halni?
Mindenki meghal egyszer. Kezdjük elölről.
Van tüzetek?
- Igen? Nem? - Befejezhetjük nálatok?
A szüleink új kanapét vettek.
- Á, itt van! - És nálatok?
A bátyám jogira készül.
Hozzánk jöhettek!
Cam, egy szóra?
Mi az? Mi az?
Nagyon be fogok rágni!
Azt mondtuk, jöhetsz velünk.
Azt nem, hogy meghívhatod őket hozzánk.
- Pedig jó lenne. - Megalázó!
El kell ezt neked magyarázni?
Csinálok teát, pirítóst. Van sok társasjátékunk.
- Ne lássák, hogyan élünk! - Kit érdekel? Nem a ti hibátok!
Mondjátok el, hogy apátok mániás depressziós, bipoláris,
vagy akárminek hívják manapság!
Ne miattam ne legyenek barátaitok!
Felejtsétek el! Nem érdekes!
Figyelmeztetlek! Ilyet még nem láttatok!
Láttam már rendetlenséget.
Ilyet még nem.
Előrefutok, becsukom apa ajtaját.
Elhoztuk néhány barátunkat.
Tényleg?
Miért van ennyi cuccotok?
Az apánk tisztára poláris.
Bipoláris. Mániás depressziós.
Egyik bácsikám is az. Ő is úgy él, mint egy disznó.
Nézd! Ez klassz!
Vége a fogadásnak!
Fahéjas pirítós és tea?
- Igen! Én, én, én! - Igen, legyen szíves!
- Mit nyertem? - 32.
Ki szeretne megtanulni...
...bonbont csinálni?
Én!
Mi van ebédre?
Fel! Orr, golyók!
Ősz
Elmehetnétek egyet apával.
Nem kell bébiszitter.
Régebb féltünk, de már nem.
De megöregedtél!
Szerintem nem vagyok fekete.
Természetesen fekete vagy.
De fehérnek nézek ki.
Fekete vagy, drágám.
Faith feketének látszik. Én apára hasonlítok.
Mert a kettőnk keveréke vagy.
Senki sem hiszi el, hogy fekete vagyok.
Amelia, fekete vagy.
Az anyád fekete.
Tehát fekete vagy.
Ha akarod, megmondom mindenkinek, hogy fekete vagyok.
Még ha hülyének is néznek.
Nevetséges! Persze hogy fekete.
Az anyja fekete. Csak kekeckedik.
- A lányok jók, ugye? - Az nem kifejezés!
A múlt héten Amelia elpáholta...
- ...az iskola rémét. - Nem!
Úgy térden rúgta, hogy mankóval jár.
Nagyon büszke voltam!
Te is jól nézel ki.
Te is, Maggie. Ki gondolta volna?
Jobb lesz, amikor kapok állást, és visszajövök.
Köszönöm! Köszönöm, hogy lehetővé tetted ezt.
Akkor ne aludj a kanapén, hanem gyere az ágyba!
Nem! Nem mehetek a szobádba, Cam.
- Miért nem? - Hihetetlen! Neked...
Cam, három bicikli van a szobádban!
- Ezért? - Igen!
Több doboz hígító!
Mikor legutóbb bementem,
tiszta motorolaj lett a nadrágom!
- Nevetséges! - Kitakarítom!
Az jó lenne. Talán csábítóbb is.
Ezt még sosem mondtad!
Nem foglak nyaggatni a szobád miatt. Felnőtt vagy!
És nem találod a szobámat csábítónak?
Sem én, se senki más! Talán még te sem!
Én aztán biztos nem! El van döntve. Kitakarítom.
Max két nap, és meglátod, csillogni fog!
Oké, meglátjuk.
- És addig? - Mit?
Van itt egy félprivát lépcsőház...
- Mit gondolsz? - Elmúlt a lépcsőházi korszakom.
Volt lépcsőházi korszakod?
Maggie Stuart?
Hamarosan diplomázom a Columbia üzleti tagozatán,
kiváló ajánlólevelet hoztam Wilson professzortól.
Az E.F. Hutton ajánlott állást New Yorkban,
de szívesebben dolgoznék a Howard and Companynál.
- E.F. Hutton? - Igen.
- Ez kiváló! - Igen.
- Miért jönne vissza Bostonba? - Itt vannak a gyerekeim.
Gyerekek! Fiúk? Lányok?
Két lány.
De nagyon függetlenek,
ami lehetővé teszi, hogy későig dolgozzak, és nagyon korán kezdjek.
Nagyon köszönjük. Majd hívjuk.
Igen, persze.
Köszönöm, hogy meghallgattak. Köszönöm.
Apa, minden omletthez új vajat kell adni?
Fél evőkanállal omlettenként.
- Süsd dióbarnára! - Értettem!
Megcsináltad a jelmezemet?
Miféle jelmezt?
A flamencotáncos-jelmezt a Ki mit tud versenyre.
- Szoknyát ígértél! - Persze.
- Holnap lesz! - Hogyne. Tudom.
- Tudtam! Elfelejtetted! - Oké, oké!
Ha megígértem, megcsinálom.
Csillogó legyen, és fodros!
Az lesz, bogaram.
Semmiség az egész.
Ennek a kétszázszorosa.
Igen! Igen! Igen!
Nem, nem, nem!
Az istenit! Az istenit! Basszus! Nem!
Basszus! Jaj! Dögölj meg!
Igen. Ez az! Ez az!
Megy ez, mint a karikacsapás!
- Halló? - Képzeld el, mit csináltam?
Cam, hajnali öt van!
Hihetetlen szoknyát varrtam a lányodnak!
Csillogó, fodrozó, gyönyörű!
Csodás. Most aludj egy kicsit.
De nem vagyok fáradt.
- Cam? - Maggie!
Hol van most ébren még egy apa Amerikában,
és varr flamenco szoknyát a lányának?
Bevetted a lítiumot?
Nem vettem be lítiumot, amióta elmentél!
Rájöttem, hogy ha egész nap sört kortyolgatok,
egyensúlyban maradok.
Halló?
Milyen?
Ez a világ legcsodálatosabb szoknyája!
Olyan vagy, mint egy flamenco sellő!
Imádlak, apa!
Szia!
- Hallgass rám. - Mi az?
Az egészséged!
Megígérted, hogy szeded a lítiumot!
Te pedig megígérted, hogy örökké szeretni fogsz.
Bocsánat, uram, de nálunk kötelező a nyakkendő.
Ha lehet, egy dolgot szeretnék mondani a lítiumról.
Azt sem tudják, segít-e,
vagy mi a hosszú távú hatása.
Ugyanez vonatkozik a Haldolra, a valproinsavra...
...és a többi úgynevezett orvosságra.
Kísérleti nyúl vagyok.
Észre sem vetted volna, hogy abbahagytam,
ha nem mondom meg.
Idióta vagyok, és önpusztító barom.
- Nem. - Köszönöm.
Ezért kell felelősséget vállalnod...
...az állapotodért.
Ahogy te felelősséget vállaltál a gyerekeidért?
- Ez nem igazságos. - Tudom. Tudom. Tudom.
Tudom, milyen nehéz hazajönnöd minden hétvégén.
Tudom. Tudom.
Nem hazajönni nehéz, hanem elmenni!
Amikor tudom, mindenki úgy néz rám, mint...
- ...a legrosszabb anyára. - Ki mondta?
Mert jobb életet akarok a gyerekeknek.
Cam, te arisztokrata családból jössz.
Amikor egy fehér ember nyomorog, azt mondják... különc.
Amikor feketék nyomorognak, azt senki sem találja bájosnak. Hidd el!
Ha vigasztal,
senki sem találja bájosnak az én nyomoromat sem.
Semmivel sem jutottam előbbre a hálószobámmal.
Úgy döntöttem, elfogadom az állást az E.F. Huttonnál.
New Yorkban.
Maggie, nem tudom ezt tovább csinálni egyedül.
Szükségük van rád!
- Nem ezt kérem. - Kellesz!
Tudom. Nem kérem ezt. Ideje, hogy nálam legyenek.
Elviszed a lányokat New Yorkba?
- Igen. - És mi lesz velünk?
Velünk mi lesz? Mi? Nem!
Tudtam! Tudtam!
Annyi mindent szeretek még mindig benned!
- Egy whiskyt szódával, ha lehet. - Cameron!
Hallgass meg!
Én továbbra is hiszek benned!
És nem akarom feladni. Nem.
- De nem megy! - Mi? Egyáltalán...
Megpróbáltál egyáltalán állást találni itt?
Vagy eleve így tervezted?
Igen! Vissza akartam jönni az iskola után,
találni egy állást, és akár együtt maradunk,
akár nem,
együtt nevelnénk a lányokat.
De nem adnak itt állást nekem.
Nem kellek a bostoni cégeknek.
- Miért? Miért nem? - Mert ez Boston!
Olyanokat akarnak, mint te!
Állás kell Bostonban? Szerzek neked állást Bostonban.
Jól nézel ki, Cam. Minden rendben veled?
- Nem, nem igazán, Dickie. - Sajnálom.
Tudod, hogy Maggie most diplomázott.
Hallottam. Gratulálok.
Akkor miért nincs itt számára egy állás? Végül is ez a családi cég.
Cam, bárcsak lenne helyünk számára,
- de jelenleg sajnos nincs. - Azt állítod, hogy amikor ifj. Dickie...
...meg a másik lediplomázik...
- Sumner. - ...nem itt végzik?
- A másik fiam. - Az istenit, Dickie!
Tudom, hogy megy ez! Létre kell hozni az állást!
Tudd meg, ezért nem hívunk meg soha karácsonykor.
Leszarom a karácsonyt!
Vedd fel a feleségemet!
Ötvenezerszer keményebben dolgozik, mint ti!
Kérlek, távozz!
Nem! Van fogalmad, milyen nehéz neki?
Van fogalmad, mennyi áldozatot hoz?
Itt van szüksége állásra! Bostonban! A rohadt életbe!
Fékezd le magad! A pokolba!
Hagyd abba! Hagyd abba!
Cam?
Cameron?
Cam?
Miért vagy vizes?
A lányok alszanak?
Igen.
Faith megmutatta a szoknyát?
Igen.
Gyönyörű.
Nem tudtam állást szerezni Bostonban.
Nem baj.
Beugrottam a Charles folyóba.
Hiányozni fognak.
Tudom.
New York nagyon veszélyes. Hol fogunk lakni?
Találok egy biztonságos negyedet.
- Hová járunk iskolába? - Találok helyet.
Ott nem bringázhatunk.
Bringázhattok, amikor idelátogattok.
És apa? Ki fogja gondját viselni?
Apa tud vigyázni magára.
Moziba járok, és partikra. Kalandozom.
A kalandozás nagyon rossz ötlet.
Ha nem vagyunk itt,
inni fog, és elhagyja magát!
Ez nem igaz.
- Nélkülünk magányos lesz. - Ez igaz.
A rólatok való gondoskodás óriási teher apán.
- Hogy? Egyedül járunk suliba. - Elvisz, ahová kérjük!
Több korhatáros filmet láttam, mint a barátaim.
Megszerezte az Anything Goes eredeti zenéjét!
Pihenésre van szüksége. Pihennie kell.
Amikor megfáztam, epret és kivit hozott,
és virágformákba vágta a tányéron!
Ez igaz.
Meglátogathatjátok majd apát itt,
és apa is eljön hozzánk.
New York hihetetlen város.
Szeretni fogjátok. Ígérem.
Nem látogathatlak meg New Yorkban.
Túl nagy a tempó, a zaj,
emberek az utcán éjjel-nappal...
Kibillentene.
Én is gondoltam erre.
Értem én, hogy miért nem akarsz már velem élni.
Sokkal jobb apa vagyok, mint férj.
Tudod, mit mondott Faith tegnap?
"Az a jó apában, hogy mindig itt van.
Mindig van ránk ideje."
Azt hittem, ez irritálja őket.
Van egy ötletem.
Elfogadom az állást, és keresek pénzt.
A lányok veled maradnak. Biciklizhetnek,
és játszhatnak a barátaikkal.
De egy jó magániskolába adjuk őket,
ahol tanulhatnak. Ehhez ragaszkodom.
Biztos vagy ebben, Maggie?
Ha elviszem őket New Yorkba, be lesznek zárva...
...egy sötét lakásba, mint a háziállatok,
és én nyolcig dolgozom minden este.
És ezt nem kívánom nekik.
Mert a kicsinyeim.
Egy évvel később
Vezesd, Amelia! Vidd a kapuhoz, a kapuhoz!
Szép dobás, Amelia!
Oké, menj kapura, vezesd, lövés!
Szép dobás, Amelia barátja!
Az apád miért van mindig itt az edzéseken?
Nincs jobb dolga.
Annie meghívott, hogy aludjak náluk. Elmehetek?
És Fifi meghívott moziba.
Végre meggyőztem Eliot Perkinst hogy ideadja a hajóját!
A folyón piknikezhetnénk.
- Túl késő van hajókázni. - Négy óra van!
Szeretnék elmenni Annie-hez.
Talán Annie is hajókázna egyet.
- Apa! - Komolyan! Bostonban lakik.
Hányszor ment már haza hajóval?
- Metróval jár. - És Fifi?
Nem akar a hajón piknikezni?
20 perc múlva jön érte az anyja. Mehetek?
Sosem találunk ilyen gyönyörű hajót...
...és ilyen tökéletes napot a hajózáshoz!
Hát akkor elküldöm a Charles folyót a francba!
Úgy hallom, a Charles folyó egy seggfej.
- Szia, apa! Imádunk! - Szia, apa! Köszönöm!
- Szeretünk! - Oké. Oké.
Szia!
Drágáim, nagyon büszke vagyok rátok! És mami is.
- Miért? - Csak úgy.
- Szia! - Szia!
Imádlak!
- Ne csináld ezt! - Mit?
- Ne nézz elmenni! - Csak néztelek.
- Ne tedd! - Miért?
- Mert rossz érzés. - Nem akarom, hogy rossz legyen.
De igen! Azért állsz ott ilyen szerencsétlenül!
Néztem, hogy átmentek a pályán!
Ezt csak szabad!
Apa, most elmegyünk.
És nem fordulunk vissza. Nem is nézünk vissza.
Nem kértem.
- Szeretlek, apa. Szia! - Imádunk. Szia!
- Ne sírj! Ne sírj! - Muszáj!